När vi gick mot Bastogne var vi illa utrustade.
Vi hade dåligt med ammunition och inga varma kläder.
Men vi litade på att de militära myndigheterna-
-skulle se till att vi fick vad vi behövde.
Där låg en trädbevuxen bergskam. Vi grävde ner oss där.
Tyskarna visste var vi var och gav oss rejält med stryk.
I Bastogne hade vi bara ett skott var under en tid.
Det var dimma, så de kunde inte flyga förråd till oss.
När de försökte, så missade de och tyskarna fick det.
En kille träffades av granatsplitter. De tog av armen vid armbågen.
Då sa han: "Ta av min klocka!"
En sjukvårdare kom och räddade antagligen mitt liv.
Han gav mig en spruta med morfin.
Till och med i dag, en riktigt kall kväll när vi lägger oss...
Min fru kan berätta att jag säger: "Jag är glad jag inte är i Bastogne."
Del 6
Ner! Ner!
"Kommen sie hier! Schnell!"
"Schnell!"
Doc, förband. - Ta honom till regementet!
-General McAuliffe, divisionschef. -Låt höra!
Vi har tagit terräng på en position och förlorat terräng på en annan.
Nu har vi grävt ner oss i skogen.
Vi är under sporadisk artillerield och har ingen förbandsplats.
Vi har ont om mat, vinterkläder och ammunition.
Fienden går rakt mot staben och använder våra skyttegravar.
God morgon, kapten Nixon. Har ni något att tillägga?
General... Ja, sir.
Jag tog en tur längs fronten 03:00 i natt.
Jag kunde inte hitta 501:a. Vi har en grupp från andra plutonen.
-Stora luckor i vårt försvarsverk. -Jag har inte tillräckligt med folk.
Håll fronten, överste. Stäng igen luckorna.
Dimman lättar inte, så ni kan inte räkna med flygunderstöd.
Första bataljonen har tyskar i hälarna. Stridsvagnar, artilleri.
Det är en massa skit på väg hit.
-Doc. -Kan jag ta ett förband?
Vad har du kvar?
Ingen blodplasma, några förband, nästan inget morfin.
Jag försökte ta mig till tredje bataljonen, men jag gick vilse.
Tala med Doc Ryan. Han ger dig det han kan avvara.
Tack, kapten.
Eugene, ta allt du får tag på. Det kommer att behövas.
-Spina, vad händer? -Vi gräver ner oss längs fronten.
-Vad har du? -Jag har det här.
Och så fick jag ett tyskt förband.
-Är det allt? -Ja, det är allt vi har.
Första bataljonen har ryckt tillbaka från Foy.
Varför sitter vi då här?
Vi behöver morfin, det här är allt jag har. Har du en sax över?
-Nej, bara en. -Sergeant Lipton!
Två sjukvårdare i samma värn?
Vad händer med oss om båda ni blir träffade?
-Sir? -Var är mitt skyddsvärn?
Där borta, sir. Ni kanske missade det.
Jag följer er dit, ni är för nära fronten här.
-Har ni kvar morfin från Holland? -Nej. Jag måste snacka med dig.
-Hur är det med benet? -Skit i det, jag pissar taggtråd.
-Har ni sett dem? -Nej.
Men de är där ute, lita på det.
-Kaffe? -Jag behöver en vass sax.
En sax? Nu ska vi se... Jag får ta en titt i syrummet.
Kanske i arbetsrummet, i lådan i skrivbordet.
-En extra spruta morfin, då? -Göm morfinet, grabbar!
-Muck, hur gick det? -Bra.
Helvete! De pepprade min hjälm.
Doc, här har jag morfin.
-Var är Penkala? -Gud vet.
-Är ni träffade? -Är du galen?
Bevaka fronten!
Har du en spruta?
-Penkala! -Det måste vara artären.
Ta bort fingrarna! Det är inte artären!
-Jag går inte tillbaka. -Men du skriker efter sjukvårdare.
-Jag går inte till förbandsplatsen. -Du har tur, vi har ingen.
-Har du en sax? -Vad fan ska jag med en sån till?
Har du din förbandslåda?
Du behöver den inte, men det gör jag.
-Vem blev träffad? -Penkala.
Ta med dig nån och gå till tredje bataljonen. Du vet vad vi behöver.
Förband, plasma. Tigg på, bara. Och jag måste ha en sax.
Se till att du får varm mat.
Han sa att han var oskuld. Grabben i mitt värn, Julian.
Oskuld, va? Bara en barnunge.
Den enda oskuld jag känner till är jungfru Maria.
-Babe, var i helvete är vi? -Den här vägen!
-Jag gillar det inte. -Var fan är tredje bataljonen?
Räck hit en hand!
Spina, sätt fart!
Vi kan avvara förband, men inget morfin. Plasma får ni i Bastogne.
-Det tog oss en timme hit. -Har inte er läkare plasma?
-Ingen läkare, ingen förbandsplats. -Tyvärr, vi kan inte hjälpa er.
Se till att komma ut härifrån!
-Den luktar som min armhåla. -Men din armhåla är varm.
-Vad är det i det här? -Inget du inte skulle äta.
-Hinkle kanske vill ha. -Jag borde ha skjutit honom.
-Har nån sett löjtnant Dike? -Prova bataljonsstaben.
-Prova med Paris. -Prova med Hinkle.
Hinkle, älskling, jag är hemma!
Löjtnant Dike har en förbandslåda.
-Hinkle kanske har en spruta. -Hinkle kan äta armhåla.
Löjtnant Dike! Kan ni avvara något från förbandslådan?
-Jag behöver sprutor. -Morfin?
-Vad händer om jag blir träffad? -Då kommer jag, sir.
-Sprutan ligger i den här, va? -Ja.
Jag har inga planer på att bli träffad.
Heffron! Heffron, hur är det?
Gene, var är det här med "Heffron"? Du vet ju vad jag heter.
-Edward, va? -Bara nunnorna kallar mig Edward.
-Har du morfin kvar från Holland? -Du har redan frågat. Minns du?
Nej, det minns jag inte.
Gordon, du letade efter mig.
Morfin. Tredje plutonen hade lite smuggelgods över.
Letar du fortfarande efter en sax? Perconte.
-Doc! -Tack.
Det är bäst att du kollar Joe Toye ute i posteringen. Han saknar något.
Tack.
-Allt väl? -De har varm mat. Känner du?
-Toye, saknar du nåt? -Bjud upp honom, Doc.
-Visa mig dina fötter. -Bevaka fronten, McClung.
-Var är dina kängor? -Uppe i general Taylors arsle.
-Jag rör mig fortare utan kängor. -Vad hände?
De sprängdes åt helvete när jag skulle torka strumporna.
-Vad har du för storlek? -43, som alla andra.
Om du fortsätter med ditt tandborstande, ser tyskarna dig.
-Det är mina grejor. -Har du ett helt apotek här?
-Vad letar du efter? -En sax. Tack, Perconte.
Min jävla sax!
-Sergeant Guarnere. -Marlene, är det du?
-Vi behöver sprutor. -De gick åt i Holland.
Du går väl inte på sånt här?
Doc, varenda gång jag pissar är det ett helvete.
Jag har inget penicillin. - Löjtnant, ni måste röra på er.
-Jag känner inte fötterna. -Därför ska ni röra på er.
-Ska jag ta av kängorna? -Nej, lossa snörena bara.
Jag förstår att det är ett helvete, men jag kan inte hjälpa er.
-Drick mycket vatten. -Pissa gör ju ont.
Håll käften! Vilka är det som sjunger?
-Jag ska ta reda på det. -Se till att de slutar!
Gud, hjälp mig att trösta snarare än att söka tröst.
Att bli förstådd, och att förstå. Att bli älskad...
...och att älska av hela mitt hjärta.
...av hela mitt hjärta.
Sjukvårdare!
-Perconte, få hit en jeep! -Titta, vad de gjorde med mitt ben.
-Sisk, det är inte så illa. -Är inte det där illa?
En gång till, bara.
Strunta i morfinet, jag klarar mig.
Ta ut honom härifrån!
Var i helvete är jeepen?
-Du blöder ner mina byxor. -Så synd, Frank.
Säg till Spina att jag hämtar plasma.
Alla stridsvagnar och allt artilleri är här.
Vi har inga reserver vid Bastogne.
Tyskarna tillfångatog 326:e sjukvårdskompaniet.
Läkare, sjukvårdare, allihop. Vi har ingenting.
Grabbarna får marijuana.
-En granat. Akta hans ben. -Ja, akta mitt ben.
Jag har nåt som du ska få.
-Flytta på er! -Vi måste fram.
Nej, lägg honom här.
-Ser det illa ut? -Nej. Underbenet, inget morfin.
-Syster, har ni plasma? -Vänta, är ni snäll.
-Varför är de inte evakuerade? -Det går inte, vi är avskurna.
De kommer inte längre än hit.
Jag är i himlen, Doc.
-Syster. -Den här vägen.
Jag behöver morfin, förband, vad ni än har.
Jag kan ge er lite, men inte mycket.
-Ta den här. Behöver ni förband? -Ja. Har ni plasma?
-Lite grann. Är ni fältläkare? -Vi har ingen.
-Vad är det här? Lakan? -Ja, till förband.
-Mitt namn är Renée. -Jag heter Eugene Roe.
-Var kommer ni ifrån? -Louisiana. Till hälften kajun.
-Ni, då? -Bastogne.
-Kan ni köra mig till fronten? -Visst.
Eugene!
Choklad.
Till er.
Kämpa väl för Gud och fosterland. Gud välsigne er alla.
Nu behöver vi inte oroa oss. Dör vi nu, så dör vi i nåd.
En patrull ska spana efter tyskar.
Jag går dit. Ta den här. Ge kängorna till Toye.
-Fortsätt tills vi får kontakt. -Peacock tar täten, va?
Den jäveln kan inte hitta en snöboll i en snöstorm.
-Låt mig ta täten. -Tillbaka in i ledet.
-Då går vi! -Taktisk kolonn!
Doc, det är en stridspatrull. Stanna här, så du inte råkar illa ut.
Nu!
Ta skydd!
Bull, Christenson!
Till linjen!
Johnny, en man är skjuten!
-Jag är här. -Vad har vi?
-Vi måste dit. -Jag hämtar honom.
Nedhållande eld!
-En man skjuten. -Understödjande eld!
Stanna där. Rör dig inte! De skjuter om du rör dig.
-Vad händer, sir? -Vi rycker tillbaka.
Vi fick kontakt. Jag måste tala med staben.
Rör dig inte, de skjuter då!
John, vad...?
Vi måste retirera!
Nu sticker vi!
Stanna kvar hos oss!
Titta på mig! Håll ut!
Rör dig inte. Vi kommer tillbaka, men vi måste härifrån nu!
-Var i helvete är vi? -Rakt fram!
Doc!
Vi får hit en jeep.
-Martin! Vad händer? -De sköt Julian.
Han lever. Vi måste hämta honom.
Träffade ni på en postering?
-Vi måste hämta Julian. -Nej, tillbaka!
-Vi har förlorat Peacock. -Nej, han är på staben.
Doc, vi måste ge oss av.
-Lyft upp honom! -Doc, nu!
Vi kunde inte ta oss fram till honom. Vi försökte, Babe försökte.
Jag vill sitta här med er.
Heffron?
Toye... Vad gör du här?
-Tack för kängorna. -Har du fortfarande problem?
Får jag se!
Det är skyttegravsfot. Om du får kallbrand kan du förlora den.
Jag lämnar inte fronten, Doc.
Du måste hålla dig torr.
Massera fötterna, byt sockor varje dag, torka de blöta runt halsen.
-Gör det. -Jag jobbar på det.
-Har du sett Heffron? -Nej. Hur så?
Han är inte i sitt värn.
Helvete.
Där är du.
Heffron.
Edward.
Ät nu.
Bra.
Jag lovade att om han blev skjuten...
...skulle jag skicka hans saker till hans mamma.
-Nu tar tyskjävlarna allt. -Det är okej...
Det är det inte!
Jag borde ha hämtat honom.
Vad kallas de nu igen? Kajunska helbrägdagörare?
"Traiteurs." Min mormor var en "traiteurs".
Din mormor? Det var som fan.
Hon la händerna på folk och botade dem.
-Hon tog bort sjukdomar, cancer. -Gjorde din mormor det?
Du skojar, va?
-Hon brukade be mycket. -Hon var väl tvungen.
Hon talade med Gud om smärtan hon drog ut.
Hon bad honom bära bort den.
Det var det hon gjorde.
Jag undrar fortfarande varför de valde mig till sjukvårdare.
De knäpper bara med fingrarna och man är sjukvårdare.
Jag har fått nog av att låtsas vara läkare.
Du, då?
Ta skydd!
Eld upphör, för helvete!
Sergeant, det var ju våra plan.
C-47:or, de har förråd till oss. De släpper ner det. Kom!
Hjälp Doc. - Ni andra följer med mig.
Kan någon hjälpa till här?
Ta in honom här. Nu!
Artären, jag måste hitta artären.
Jag hittar den inte.
Anna!
Jag hittar den inte.
Varifrån kommer hon?
Den svarta flickan?
Kongo.
-Hur kom hon hit? -Precis som jag.
Hon kom för att hjälpa till.
Choklad?
Vad är det?
Dina händer.
Mina händer?
Du är en bra sjuksköterska.
Nej. Jag vill aldrig mer ta hand om en sårad man.
Jag jobbar hellre i ett slakteri.
Men din beröring lugnar ner dem.
-Det är en gåva från Gud. -Det är ingen gåva.
Gud skulle aldrig skänka bort något så smärtsamt.
Syster!
Vi behöver hjälp!
-Granatsplitter genom magen. -Hur illa är det?
Ta in honom först.
Nu vet vi hur de kände sig.
-Vilka? -Legionärerna.
När de spanade efter hunner, goter, västgoter.
-Västgoter... Herregud! -Barbarer.
De kom rakt igenom här. De var på väg för att bränna skiten ur Rom.
Det är en lång resa.
Hur är det på college? Hinner man plugga-
-med alla hejaklacksflickor som drar fingrarna genom ens hår?
Fan, Babe...jag minns inte.
-Det är Doc. -Sergeant, Heffron, löjtnant.
Svep om dig.
Han har inga smeknamn på folk.
-Han kallade mig Edward en gång. -Heter du Edward?
Du ser inte ut som en Edward.
Doc, det ser ut att bli rörigt.
Skjut inte, de får inte locka fram er.
-Var beredda. -Vad ska vi skjuta med?
Skjut inte!
Stanna kvar i värnen!
Alla i tredje pluton håller sig beredda!
-Smokey är träffad! -Eugene, kom då!
Kom nu!
Sjukvårdare!
-Doc! -Hej, Moe.
-Jag tar den åt dig. -Jag känner inte mina ben.
Hämta plasma i mitt värn!
-Klarar du dig? -Kulsprutor, eld!
Eldgivning vänster!
Sergeant Lipton!
Doc, vi måste härifrån!
Stanna kvar hos oss. Stanna kvar hos oss!
Vi måste härifrån!
-Beredd? -Ja.
Vi måste stanna.
Håll i plasman!
Hör du! Kom igen, Walter.
Kom igen! - Skynda på, Doc! Jag måste tillbaka.
-Lip...du står på min hand. -Förlåt.
Du får ett Purpurhjärta till.
Hjälp till här!
Jag fick tag på skjuts.
Jones!
Lägg honom här!
Var är hans namnbricka? Vad är det för fel på honom?
-Paralyserad. -Va?
Han är paralyserad. Han känner inget.
I Faderns, Sonens och Den helige andes namn. Amen.
Eugene?
-Eugene... -Renée!
-Är du...? -Jag behöver hjälp.
-Är du oskadd? -Renee!
-Här får du. -En till Doc också.
Doc!
Bättre än att käka julkalkon på divisionsstaben.
Jag gillar Joe Domingus vidriga bönor bättre.
Hallå, E-kompaniet!
General McAuliffe skickade ett meddelande till divisionen.
Ni borde läsa upp det!
Soldater!
General McAuliffe önskar oss alla en god jul.
" Hur kan den vara god? undrar ni."
"Vi har lyckats stoppa allt som kom från norr, öster, söder och väster."
" För två dagar sen krävde den tyske befälhavaren att vi gav upp."
" Då skulle vi slippa se USA:s trupper förintas."
" Befälhavaren fick följande svar: 'Till den tyske befälhavaren! '"
"Galenskap!"
"Vi ger vårt land och våra kära där hemma en värdig julgåva."
" Privilegiet att få delta i denna strid ger oss verkligen en god jul."
God jul och Gud välsigne er.
"Galenskap."
Bill...
-Det är ett foto på min flickvän. -Snygg tjej, Buck.
Hon...
Hon har gjort slut.
Ja. Hon...
Lagom till jul, va?
Ja, lagom till jul.
Fan också! Jag glömde nästan.
-Lucky Strike, prima tobak. -Var fick du tag på dem?
God jul, grabbar.
-Tacka tomten Luz. -Underbart.
Här, Pink.
Jag skakar så jävla mycket att det känns som om jag dansar.
-Frank, vad gör du? -Det är jul, Pee Wee.
-Vad är det? -Citronpulver-glass.
God jävla jul.
Harry.
-Elden är ingen bra idé. -Bara några minuter.
-Vi är i en däld. -En däld?
Där feer och tomtar bor?
Jag svär att jag kände lukten av en brasa. Det gjorde jag.
-Är ni galna? -Vi är i en däld.
-Ta skydd! -Släck elden!
Sjukvårdare!
En jeep till staben!
-Ligg still! -Peacock, släck elden!
-Kom, Doc! -Är han sårad?
Eugene, upp med dig! Kapten skriker.
Nej, du kan inte ligga kvar! Sätt fart nu!
Min hand!
Roe!
Roe.
Ligg still, Harry!
-Det är bara en skråma. -Jeepen är på väg.
Jag har morfin i fickan. Ge det till honom i andra låret.
Lyft upp hans huvud.
Lyft upp honom!
Eugene, åk in till stan och få dig ett varmt mål mat.
Ur vägen!
Håll dig borta därifrån! Gå inte in!
Sjukvårdare! Kom ut hit!
Varenda timme över radion, men jag vet inte var i helvete du är.
Allt väl?
-Babe? -Ja.
-Hur gick det där till? -Du gjorde det.
Jag ska fixa till det.
Gene...du kallade mig "Babe".
Gjorde jag? När?
Alldeles nyss.
Babe... Jag gjorde nog det.
-"Babe." -Heffron, håll ögonen på fronten.
Den 26 december 1944 bröt Pattons armé genom den tyska fronten.
Då kunde förråd flygas in och sårade evakueras.
Historien berättar om när Patton kom till 101:a flygburnas räddning.
Ingen i 101:a har någonsin gått med på-
-att divisionen behövde undsättas.